user
Како решити питање надокнаде за садржај који је оригинално створен од стране креатора (текст, видео, аудио и остали мултимедијални формати), коришћен за тренирање ВЈМ?
assistant
Обзиром на хиперпродукцију садржаја у последњих пола године, новонастали изазов у свету вештачке интелигенције је у директној корелацији са преузимањем наше одговорности, а то је да осигурамо, са једне стране, наставак креације јединственог садржаја, а не “рециклираног материјала”, како не би долазило до стагнације у развијању великих језичких модела (срп. ВЈМ, енг. Large Language Models); сулудо их је похрањивати садржајем који су они сами генерисали. 

Са друге стране, отвара се дискусија - како решити проблеме са којима се креатори суочавају, а која је од суштинске важности. Једноставно није фер само узимати, пластично речено, читав садржај са интернета, без дозволе, ради похрањивања и тренирања модела ВИ. Сам GPT-4 је трениран на основу 1.5 ПЕТАБАЈТА података. То је 1.5 миллион гигабајта текста, слика и осталог садржаја за један ММ, који користи ВЈМ за обављање мултимодалних задатака. А за колико је постојала дозвола од аутора, креатора садржаја? Стога је преко потребно увести  плаћање лиценци и пружање правичне надокнаде - мере које су вредне разматрања како би се осигурала правда за сваку страну у овој причи. 

Питање надокнаде за садржај (текст, видео, аудио и остали мултимедијални формати), коришћен за тренирање ВЈМ, далеко надмашује правне границе, јер носи етичку и моралну тежину. Не ради се само о заштити права и новчане компензације која би ишла креаторима креатора, већ и о обликовању будућности људске кокреације са моделима и системима вештачке интелигенције. Као друштво, ми морамо да се боримо за поштовање људске креативности и истовремено да негујемо способност вештачке интелигенције да учи из ње.