Hur får färgämnen användas i maten?
Färgämnen får endast användas för följande ändamål; återställa originalutseendet av ett livsmedel vars färg påverkats av bearbetning, förvaring, packning och distribution, göra livsmedel mer visuellt tilltalande eller ge färg åt annars färglösa livsmedel. Användningen av färgämnen måste alltid vara förenlig med det allmänna kravet om att man inte får vilseleda konsumenten. De får till exempel inte användas på ett sätt som ger konsumenten intryck av att livsmedlet innehåller ingredienser som det aldrig har haft.

För en grupp färgämnen, azofärgämnen samt kinolingult, gäller särskilda regler. De måste märkas med texten ”Kan ha negativ effekt på barns beteende och koncentration”, utöver det generella kravet om deklaration av färgämnenas namn eller E-nummer i ingrediensförteckningen. Märkningskravet tillkom efter att en studie från Storbritannien påvisat att ämnena orsakade koncentrationssvårigheter hos barn. Studien ifrågasattes av Efsa, men efter parlamentariska diskussioner beslutades ändå om att livsmedel med tillsats av paraorange (E 110), azorubin (E 122), tartrazin (E 102), allurarött (E 129) och nyokockin (E 124) och kinolingult (E 104) måste märkas med den extra texten. Vissa personer, framförallt personer som har någon form av allergi, kan drabbas av överkänslighetsreaktioner, vid intag av vissa azofärgämnen. Azofärgämnen och kinolingult är idag sällsynta i svenskproducerade livsmedel.

Läs mer på Livsmedelsverkets hemsida om 
•	Tillsatser >>
•	Färgämnen >>
•	Azofärgämnen >>