Jyrsijämyrkyt ovat laimennettuja – ovatko ne enää tehokkaita?
Kaikki hyväksytyt jyrsijämyrkkyvalmisteet ovat tehokkaita. Jyrsijämyrkkyvalmisteiden hyväksymisen yhteydessä vaaditaan tutkimuksia tehokkuudesta. Laboratorio-oloissa jyrsijämyrkkyjen pitää tappaa vähintään 90 % jyrsijöistä, mutta useimmat valmisteet tappavat kaikki. Laboratoriossa jyrsijöille tarjotaan sekä myrkkyvalmistetta että normaalia ruokaa. Rotan syömästä ruoasta jyrsijämyrkyn osuuden tulee olla vähintään 20 %. Tällä varmistetaan, että myrkkyvalmiste on tarpeeksi houkuttelevaa ja maittavaa jyrsijöille. Kenttäkokeissa eli tavallisissa torjuntaolosuhteissa jyrsijäpopulaation koon tulee pienentyä vähintään 90 % alkuperäisestä koosta. Tehokkuus on ensimmäinen kriteeri, joka tarkistetaan luvan myöntämisen yhteydessä. Jos valmiste ei ole tehokas, sitä ei hyväksytä. Kaikki antikoagulanttitehoaineet luokiteltiin lisääntymiselle vaaralliseksi yli 0,003 %:n pitoisuudessa vuonna 2016 (Komission asetus (EU) 2016/1179). Kuluttajakäyttöön ei voi myydä valmisteita, jotka on luokiteltu lisääntymisterveydelle vaaralliseksi. Kun luokitus tuli voimaan, kaikissa Suomen markkinoilla olevissa jyrsijämyrkkyvalmisteissa tehoaineen pitoisuus oli 0,005 % tai enemmän. Luokituksen muutokseen annettiin siirtymäaika, joka loppui helmikuun lopussa 2018. Tuolloin kaikki valmisteet, joissa oli vanha luokitus, piti vetää markkinoilta pois. Difetialoni on uusi tehoaine Suomen markkinoilla. Difetialonin pitoisuus valmisteissa on aina ollut 0,0025 %. Alhaisen tehoainepitoisuuden vuoksi difetialonivalmisteita ei luokitella lisääntymisterveydelle vaaralliseksi, joten niitä voidaan myydä myös kuluttajille. Difetialonin lisäksi myös brodifakumi ja flokumafeeni ovat tehokkaita alle 0,003 %:n pitoisuudessa, joten myös niitä sisältäviä valmisteita voidaan myydä kuluttajille. Ensimmäisen sukupolven antikoagulantit (meillä markkinoilla vain kumatetralyyli) ovat tehokkaita vain reilusti yli 0,005 %:n pitoisuudessa. Ne eivät näillä näkymin tule enää kuluttajakäyttöön. Sama koskee difenakumia ja bromadiolonia, joiden tehokkuutta alle 0,003 %:n pitoisuudessa ei toistaiseksi ole osoitettu.
fi
Kuka saa ostaa ammattikäyttöön rajoitettuja jyrsijämyrkkyjä?
Ammattikäyttöön rajoitettuja jyrsijämyrkkyjä saavat ostaa ja käyttää tuholaistorjujan tutkinnon suorittaneet henkilöt. Toinen ryhmä, joka saa ostaa ja käyttää ammattikäyttöön rajoitettuja jyrsijämyrkkyjä, on maanviljelijät, jotka ovat suorittaneet kasvinsuojelututkinnon ja jotka tekevät tuholaistorjuntaa omassa maataloustoiminnassaan. Suppea kasvinsuojelututkinto metsänhoidossa ei oikeuta ammattikäyttöön rajoitettujen jyrsijämyrkkyjen ostamiseen. Jälleenmyyjillä on velvollisuus tarkastaa, että ammattikäyttöön rajoitettua valmistetta ei toimiteta muille kuin joko tuholaistorjujan tutkinnon tai kasvinsuojelututkinnon suorittaneille henkilöille. Jälleenmyyjät eivät ole velvollisia tarkistamaan sitä, onko kasvinsuojelututkinnon suorittaneella henkilöllä omaa maataloustoimintaa. Tuholaistorjujien tutkinnon suorittaneet henkilöt näkyvät Tukesin tuholaistorjujan tutkintorekisterissä. Kasvinsuojelututkinnon suorittaneista henkilöistä ei ole julkista rekisteriä. Kummankin tutkinnon suorittaneille henkilöille myönnetään todistus suoritetusta tutkinnosta. Ammattikäyttörajoitus on mainittu jyrsijämyrkkyvalmisteiden pakkauksissa ja se perustuu tehoaineiden täytäntöönpanoasetuksiin. Suomessa saa myydä vain Tukesin hyväksymiä jyrsijämyrkkyvalmisteita ja ne löytyvät Tukesin biosidirekisteristä. Biosidirekisteristä näkyy myös, mille käyttäjäryhmälle kukin valmiste on hyväksytty. Monet jyrsijämyrkkyvalmisteet ovat hyväksytty sekä kuluttaja- että ammattikäyttöön, mutta myyntipakkaukset ovat erilaisia. Ammattikäyttövalmisteiden minimipakkauskoko on 3 kg. Henkilöt, jotka ovat suorittaneet kasvinsuojelututkinnon ja käyttävät ammattikäyttöön rajoitettuja jyrsijämyrkkyjä muualla kuin omassa maataloustoiminnassaan, syyllistyvät kemikaalirikkomukseen.  Kemikaalilaki 599/2013 38 § Laki kasvinsuojeluaineista 1563/2011 10 § Jyrsijämyrkkytehoaineiden täytäntöönpanoasetukset (EU) 2017/1376, 2017/1377, 2017/1378, 2017/1379, 2017/1380, 2017/1381, 2017/1382, 2017/1383
fi
Miksi jyrsijöille kehittyy resistenssi jyrsijämyrkyille?
Ensimmäiset antikoagulanttijyrsijämyrkyt ovat tulleet markkinoille toisen maailmansodan jälkeen. Kun jyrsijät kehittyivät resistenteiksi eli sietokykyisiksi ensimmäisen polven antikoagulanteille (varfariini, kumatetralyyli), kehitettiin 1970-luvulla uusia pysyvämpiä ja myrkyllisempiä antikoagulantteja eli toisen polven antikoagulantteja. Antikoagulanttiresistenssi perustuu yhden geenin mutaatioon ja sitä esiintyy luontaisesti jyrsijäpopulaatioissa. Kun jyrsijät eivät altistu jyrsijämyrkyille, mutaatio ei yleisty populaatiossa. Kun käytetään jyrsijämyrkkyjä, mutaatiosta muodostuu valintaetu ja sitä kantavat jyrsijät runsastuvat populaatiossa. Antikoagulanttiresistenssi on yleinen monessa Euroopan maassa, jossa resistenssiä on tutkittu (Tanska, Saksa, Hollanti, Ranska, Englanti). Näissä maissa on alueita, joissa vain kaikkein tehokkaimmat antikoagulantit tehoavat jyrsijöihin. Toisaalta voi olla alueita, joilla resistenssi ei ole ongelma ja sellaisilla alueilla kaikki antikoagulantit ovat tehokkaita. Suomessa resistenssiä ei ole toistaiseksi kartoitettu, mutta käynnissä on Luonnonvarakeskuksen Luken tutkimus, jossa tutkitaan kotihiirien, metsähiirien ja rottien resistenssiä antikoagulanteille. Tutkimus valmistuu 2019 vuoden lopussa. Resistenssi kehittyy helpoiten ensimmäisen polven antikoagulanteille (kumatetralyyli), minkä takia niitä ei saa käyttää yhtäjaksoisesti jyrsijöiden torjuntaan. Seuraavaksi helpoiten resistenssi kehittyy bromadiolonia ja difenakumia vastaan. Jyrsijä, joka on resistentti difenakumille, on sitä myös ensimmäisen polven antikoagulanteille ja todennäköisesti myös bromadiolonille. Kaikkein myrkyllisimmille ja pysyvimmille antikoagulanteille ei ole toistaiseksi havaittu resistenssiä, mutta teoriassa sen kehittyminen on mahdollista. Resistenssin kehittymisen ja leviämisen ehkäisemiseksi on tärkeää olla käyttämättä jatkuvasti antikoagulantteja. Jatkuva käyttö on sallittu vain poikkeustapauksissa. Jatkuvan käytön lisäksi tehoton käyttö edistää resistenssin kehittymistä. Käyttö on tehotonta silloin, kun myrkkyjä on asetettu liian vähän jyrsijöiden määrään nähden tai myrkkyjä lisätään liian harvoin. Jos tarjolla on paljon muuta ravintoa, jyrsijät voivat myös syödä myrkkyä liian vähän. Mikäli myrkytyksen aikana ei saada koko paikallista jyrsijäpopulaatiota hävitetyksi, riski resistenssin kehittymiseen kasvaa.
fi
Miksi kuluttajat eivät saa enää torjua rottia jyrsijämyrkyillä?
Antikoagulantteja sisältävät jyrsijämyrkyt ovat vaarallisia kemikaaleja, jotka on luokiteltu lisääntymiselle vaaralliseksi. Lisäksi useimmat niistä ovat pysyviä, kertyviä ja myrkyllisiä yhdisteitä. Rottia torjutaan yleensä rakennusten ulkopuolella, mikä aiheuttaa suuremman riskin muiden eläinten altistumiselle kuin myrkkyjen käyttö sisätiloissa. Rottien torjunta vaatii myös 20 kertaa suuremmat annokset verrattuna hiirien torjuntaan. Rotta on ovela eläin, jonka torjuminen ei ole helppoa. Rotat liikkuvat laajoilla alueilla, ja onnistunut torjunta edellyttää niiden torjuntaa koko populaatiossa yhtä aikaa. Yksityishenkilöt eivät pysty torjumaan rottia tehokkaasti jyrsijämyrkyillä. Tehoton torjunta lisää muiden eläinten altistumista ja sietokyvyn eli resistenssin kehittymistä rotissa.
fi
Miksi käyttämäni jyrsijämyrkky ei tehoa?
Jos koet, että käyttämäsi myrkky vaikuttaa tehottomalta, syynä on todennäköisesti joku seuraavista:  torjumasi populaatio on suuri ja uusia jyrsijöitä tulee jatkuvasti lisää torjunta-alueen ulkopuolelta et ole asettanut jyrsijämyrkkyjä riittävästi tai ne eivät ole jyrsijöiden kannalta oikeissa paikoissa jyrsijöille on tarjolla vaihtoehtoista ravintoa jos alueella on tehty pitkään jatkuvaa torjuntaa, jyrsijät ovat voineen kehittää resistenssin tehoainetta vastaan, jolloin valmiste ei enää tehoa niin kuin sen pitäisi (ks. kysymys resistenssistä)  Toimi näin:  Jos jyrsijätorjunta ei onnistu, ota yhteys kunnan terveysviranomaiseen tai tuholaistorjujaan. Jos epäilet resistenssiä, ilmoita siitä Tukesille (biosinfo @ tukes.fi) ja valmisteen jakelijalle tai hyväksymisen haltijalle.
fi
Miksi muut eläimet altistuvat jyrsijämyrkyille?
Jyrsijämyrkyt, jotka sisältävät antikoagulantteja tehoaineina, johtavat aina muiden eläinten altistumiseen, vaikka niitä käytetään käyttöohjeiden mukaan. Käyttöohjeiden vastainen käyttö lisää muiden eläinten altistumista. Muut eläimet altistuvat antikoagulanteille, kun ne syövät myrkyttyneitä jyrsijöitä. Jyrsijät eivät koskaan kuole heti, ne eivät hakeudu veden äärelle tai koloihin kuolemaan vaan jatkavat elämistä normaalisti ainakin muutamia päiviä myrkyn syömisen jälkeen. Antikoagulantti siirtyy petoeläimiin tai haaskansyöjiin, kun ne syövät myrkyttyneitä eläviä tai kuolleita jyrsijöitä.  Suomessa muiden eläinten altistuminen on yleistä, yli 80 % tutkituista eläimistä sisälsi antikoagulanttien jäämiä. Tutkittuja eläimiä olivat mm. kettu, supikoira, kärppä, lumikko, haukat, pöllöt ja varislinnut. Tutkimuksessa oli mukana myös neljä kissaa, joista kaikista löytyi antikoagulanttien jäämiä. Jäämät muissa eläimissä jäävät alhaisiksi, eivätkä yleensä akuutisti tapa muita eläimiä. Jäämien pitkäaikaisvaikutuksia luonnonvaraisissa eläimissä ei ole tutkittu, mutta niillä voi olla haitallisia vaikutuksia lisääntymiseen (lisää keskenmenoja) tai immuunipuolustukseen. Tukesille on viime aikoina raportoitu kissojen myrkytystapauksia, joiden aiheuttajaksi on arveltu alfakloraloosia. Kissojen epäillään saaneen myrkytyksen joko niin, että ne ovat syöneet alfakloraloosia sisältävää valmistetta (käyttöohjeiden mukaan käytettynä tämän ei pitäisi olla mahdollista) tai sitten ne ovat syöneet myrkkyä syöneen hiiren. Alfakloraloosille ei ole vastamyrkkyä. Myrkytystapauksessa voidaan yrittää hoitaa eläimen oireita. Myrkytysepäilyjen takia Tukes kehottaa pitämään koirat ja kissat ja muut kotieläimet kiinni jyrsijämyrkkyjen käytön aikana. Myös naapurissa asuvia kissojen ja koirien omistajia kannattaa informoida myrkyn käytöstä.
fi
Milloin jyrsijämyrkkyjä saa käyttää jatkuvasti?
Jyrsijämyrkkyjen jatkuva käyttö eli niiden pitäminen jatkuvasti syöttilaatikoissa on kielletty muilden, kuin difenakumia tai bromadiolonia sisältävien, valmisteiden osalta. Näiden tehoaineiden täytäntöönpanoasetuksissa todetaan, että jatkuva käyttö on sallittu ainoastaan paikoissa, joissa uuden jyrsijäinvaasion todennäköisyys on suuri, kun muut torjuntamenetelmät ovat osoittautuneet riittämättömiksi. Jatkuva käyttö on mahdollista vain ammattimaisille tuholaistorjujille tai kasvinsuojelututkinnon suorittaneille maanviljelijöille, jotka torjuvat jyrsijöitä omassa maataloustoiminnassaan. Tukesin sivuilla on ohje jyrsijöiden torjunnasta rehu- ja elintarviketuotannossa, jossa on tarkemmin selostettu, millaisissa olosuhteissa jatkuva käyttö voidaan hyväksyä.
fi
Miten jyrsijöitä voi torjua maatiloilla ilman jyrsijämyrkkyjä?
Ennaltaehkäisy Ennaltaehkäisy on ensiarvoisen tärkeää jyrsijöiden torjunnassa. Tärkeintä on siivota kaikki jyrsijöille kelpaava ruoka niiden ulottuvilta. Säilytä rehut ehjissä suljetuissa astioissa ja lavojen päällä, niin että pystyt siivoamaan niiden alta ja näkemään mahdolliset jyrsijöiden jätökset. Maatilarakennusten ympärillä ei kannata istuttaa kasvillisuutta tai säilyttää tavaroita. Kun piha on tasainen (lyhyt nurmikko, sora tai asvaltti), ei jyrsijöillä ole piilopaikkoja. Tuki kaikki rakennuksiin johtavat reiät ja läpiviennit ja pidä ovet ja ikkunat suljettuina. Tappoloukut Suomessa yleisin tuhojyrsijä on metsähiiri, joka menee helposti perinteiseen tappoloukkuun eli räpsään. Toinen yleinen jyrsijä maatilojen liepeillä on metsämyyrä, joka sekin on helppo pyydystää tappoloukulla. Rottien pyynti tappoloukuilla on haastavampaa, sillä rotta oppii varomaan loukkua, johon toinen rotta on kuollut. Aseta tappoloukut syöttilaatikoiden sisälle tai suojaa ne muuten siten, että muut eläimet tai lapset eivät loukkaa niihin itseään. Tappoloukkuja kannattaa pitää useita. Metsähiiret eivät kavahda loukkuun joutuneita lajitovereita, vaan voivat jopa tulla syömään niitä. Tappoloukut ovat edullisia ja voit käyttää niitä monta kertaa. Sähköloukut Markkinoille on viime aikoina tullut sähköisiä loukkuja, joiden houkutehaju houkuttelee jyrsijän menemään loukkuun. Kun jyrsijä on mennyt loukkuun, sisäänmenoaukko sulkeutuu ja jyrsijä saa kuolettavan sähköiskun, jonka jälkeen se kipataan loukun sisälle olevaan roskikseen. Voit käyttää loukkuja sisätiloissa tai ulkona, joskin kosteus voi haitata sähköloukkujen toimimista ulkona. Sähkö- ja mekaanisten loukkujen etu on se, että tiedät, mitä jyrsijöitä maatilalla vierailee ja saat myös käsityksen jyrsijöiden määrästä. Nämä tiedot auttavat jyrsijätorjunnan suunnittelussa. Kissat ja koirat Jotkut koirarodut voidaan opettaa pyydystämään jyrsijöitä, esim. jackrusselinterrieri voi tehokkaasti pyydystää rottia. Maatiloilla myös kissat näyttävät pitävän jyrsijäkannat kurissa. Toisaalta kissat eivät ole toivottuja vierailijoita tuotantoeläintiloissa. Seuranta Voit käyttää jyrsijöiden seurantaan myrkyttömiä monitorointisyöttejä (Harmonix), joka saa jyrsijöiden virtsan näkymään, kun sitä valaistaan UV-lampulla. Voit seurata jyrsijöitä myös riistakameroiden avulla. KMVet-lehdessä 5/2018 on esitelty vaihtoehtoisten menetelmien käyttöä maatiloilla.
fi
Miten maataloustoiminta on määritelty kemikaalilaissa?
Kemikaalilaissa ei ole määritelty maanviljelijää tai maataloustoimintaa. Tukesin tulkinta on, että maataloustoimintaa on tuotantoeläinten kasvatus ja kasviviljely. Ammattikäyttöön rajoitettujen jyrsijämyrkkyjen käyttö on sallittu navetoissa, kanaloissa, sikaloissa, turkistarhoilla ja kasviviljelytilojen varastoissa ja kuivureissa ym. vastaavissa tiloissa. Kannattaa kuitenkin kiinnittää huomiota siihen, että jyrsijämyrkkyjen käyttö syöttilaatikoissa ei tarjoa 100 % varmuutta sille, että myrkkyä ei kulkeudu eläintiloihin tai kasvituotteiden joukkoon. Metsähiiret voivat kuljettaa jyrsijämyrkkyjä poskipusseissaan ja myrkkyjä voi kulkeutua myös niiden virtsan tai ulosteiden mukana.
fi
Miten määritellään sisätila?
Sisätiloiksi katsotaan tilat, joissa on seinät, katto ja ovi ja jonne jyrsijöitä suuremmat eläimet eivät pääse kulkemaan. Jyrsijämyrkkyjen käyttö sisätiloissa aiheuttaa pienemmän riskin muille eläimille, mutta ei poista sitä kokonaan. Sisätiloissa myrkytetyt jyrsijät voivat kulkea ulos sisätiloista, jolloin muut eläimet voivat syödä ne.
fi
Miten torjun rottia ilman jyrsijämyrkkyjä?
Yksityiset ihmiset torjuvat rottia helpoiten siten, että rottien saataville ei jätetä mitään syötävää. Pihapiiri ja rakennusten ympäristö kannattaa pitää siistinä, niin että rotilla ei ole piilo- tai pesäpaikkoja. Pidä rakennusten ovet ja ikkunat suljettuina ja tuki rakennuksissa olevat aukot. Pihalla ei kannata pitää avokompostia. Jos haluat ruokkia lintuja, huolehdi siitä, että rotat eivät pääse ruokintalaitteisiin eikä niille varise maahan siemeniä syötäväksi. Yksittäisten rottien pyydystäminen onnistuu perinteisellä tappoloukulla. Aseta loukkuun houkuttimeksi ruisleipää, juustoa, viljatuotteita, keitettyä kananmunaa, kuivattuja hedelmiä tai suklaata. Voit pyydystää rottia myös elävänä pyydystäviin loukkuihin, jos pystyt lopettamaan rotan nopeasti ja kivuttomasti kuten eläinsuojelulaissa edellytetään. Tukes ei suosittele rottien vapaaksi päästämistä ainakaan taajama-alueilla. Tehokkainta olisi rottien torjuminen samanaikaisesti koko naapurustossa. Jos rottien pyydystäminen omin voimin ei onnistu, kutsu paikalle ammattimainen tuholaistorjuja. Jos rottia tulee jatkuvasti muualta, ota yhteys kunnan terveysviranomaiseen.
fi
Mitä ja millaisia ovat Suomessa markkinoilla olevat jyrsijämyrkyt?
Suurin osa Suomen markkinoilla olevista jyrsijämyrkyistä sisältää tehoaineena antikoagulanttia eli veren hyytymistä estävää ainetta. Antikoagulantit tappavat jyrsijät noin viikon kuluessa tappavan annoksen syömisestä. Antikoagulantit voidaan jakaa kolmeen ryhmään niiden pysyvyyden, myrkyllisyyden ja resistenssin suhteen. Eri tehoaineille on hieman erilaiset riskinhallintatoimet ja siksi niitä ei voi käsitellä yhtenä ryhmänä. Antikoagulanttien lisäksi on yksi akuutisti vaikuttava tehoaine eli alfakloraloosi. Suomessa saa käyttää vain Tukesin hyväksymiä jyrsijämyrkkyjä ja ne löytyvät Tukesin biosidirekisteristä.

Alfakloraloosi on keskushermostoon vaikuttava myrkky, joka on hyväksytty hiirien torjumiseen sisätiloissa. Tehoa rotille ei ole osoitettu. Alfakloraloosia sisältävät valmisteet on hyväksytty sekä kuluttajille että ammattilaisille. Alfakloraloosi tappaa hiiret vuorokauden kuluessa syötin myrkyn syömisestä. Alfakloraloosille ei ole vastamyrkkyä. Eläinlääkärit ovat raportoineet Tukesille epäilyjä alfakloraloosin aiheuttamista kissojen myrkytystapauksista. Kissat ja koirat kannattaa pitää kiinni jyrsijämyrkkyjen käytön aikana ja käytöstä kannattaa informoida myös naapurissa asuvia kissojen ja koirien omistajia.

Kumatetralyyli on ensimmäisen polven antikoagulantti, jota on Racumin Pasta P ja Racumin Foam -valmisteissa. Molemmat valmisteet on rajoitettu vain ammattikäyttöön. Jälkimmäinen on kontaktimyrkky, jonka tehoainepitoisuus on korkeampi kuin syötäviksi tarkoitetuissa syöteissä. Jyrsijöiden ei ole tarkoitus syödä vaahtomaista valmistetta, jota laitetaan jyrsijöiden kulkureittien ympärille. Vaahto tarttuu jyrsijöiden turkkiin, josta ne nuolevat sen pois. Vaahto on tarkoitettu käytettäviksi erityisen hankalissa paikoissa ja sitä käytetään tehostamaan syöteillä tehtävää jyrsijätorjuntaa.

Difenakumia ja bromadiolonia sisältäviä valmisteita myydään useilla eri kauppanimillä. Valmisteet löytyvät Tukesin  biosidirekisteristä, josta voi hakea valmisteita tehoaineen nimen perusteella.  Kaikki difenakumi- ja bromadiolonivalmisteet on hyväksytty vain ammattikäyttöön, koska niiden pitoisuusraja (0,005 %) ylittää lisääntymisvaaraluokituksen rajan 0,003 %. Kuluttajille ei voi hyväksyä lisääntymisvaaralliseksi luokiteltuja valmisteita.

Brodifakumi, difetialoni ja flokumafeeni ovat kaikkein myrkyllisimpiä ja luonnossa pysyvämpiä antikoagulantteja. Ne ovat tehokkaita myös alle 0,003 %:n pitoisuuksissa eli niitä voidaan käyttää myös kuluttajille hyväksytyissä valmisteissa. Myös näitä tehoaineita sisältäviä valmisteita myydään useilla eri kauppanimillä, jotka löytyvät yllä mainitusta biosidirekisteristä.
fi
Mitä tarkoittaa ”rakennusten ympärillä”?
Jyrsijämyrkkyjen hyväksymisen yhteydessä niiden käyttö on arvioitu eri kohteissa: sisätiloissa, rakennusten ympärillä, kaatopaikoilla, viemäreissä ja puistomaisilla alueilla. Rakennusten ympäristöä ei ole tarkemmin määritelty eikä etäisyyttä rakennuksista ole määritelty. Rakennusten ympärillä ei kuitenkaan tarkoita kymmeniä metrejä pois rakennuksista. Rakennusten ympärillä tarkoittaa aluetta, jossa tehty jyrsijätorjunta ehkäisee jyrsijöiden pääsyä sisätiloihin.
fi
Olen suorittanut kasvinsuojelututkinnon – saanko käyttää ammattikäyttöön rajoitettuja jyrsijämyrkkyjä?
Kasvinsuojelututkinnon suorittanut henkilö saa käyttää ammattikäyttöön rajoitettuja jyrsijämyrkkyjä, kun hän tekee torjuntaa omassa maataloustoiminnassaan. Tämä poikkeus on sallittu maatalousyrittäjille, koska heidän oletetaan suorittavan kasvinsuojelututkinnon maataloustoimintaansa varten. Kasvinsuojeluaineita ja jyrsijämyrkkyjä koskevat osin samat periaatteet: käyttöohjeet tulee lukea, annostelua ja riskinhallintatoimia tulee noudattaa. Kasvinsuojelututkinto sisältää suppean osion jyrsijämyrkyistä ja jyrsijätorjunnasta. Jos sinun on tarve torjua jyrsijöitä palkkatyössä (esim. kiinteistönhuolto, teiden ja ratojen ylläpito ym.), täytyy sinun suorittaa tuholaistorjujan tutkinto.
fi
Saanko tuoda jyrsijämyrkkyjä omaan käyttöön ulkomailta tai tilata niitä ulkomaisesta nettikaupasta?
Jyrsijämyrkkyjen tilaaminen ulkomaisesta nettikaupasta tai tuonti Suomeen omaan käyttöön on asettamista saataville markkinoilla. Jos yrityksellä tai yksityishenkilöllä ei ole Tukesin myöntämää lupaa tietylle valmisteelle, sen tuonti Suomeen ei ole sallittua. Kaikki Suomessa sallitut jyrsijämyrkkyvalmisteet löytyvät Tukesin biosidirekisteristä.
fi